www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Juokaa teetä. Tässä.
Ota se pois.
Tässä.
Nojatkaa päätä eteenpäin.
Noin.
Hauska tavata teitä taas.
Vaadin päästä heti vapaaksi.
Juokaa. Maistuu ehkä oudolta, mutta auttaa sopeutumaan tähän korkeuteen.
- Ihan sama minulle. - Se on keitetty kokalehdistä.
Ottakaa käsiraudat pois.
- Raavitte ja puritte yhtä miehistäni. - Ja olen ylpeä siitä.
Siksi saitte käsiraudat!
Voinko ottaa ne pois nyt? Katsokaa minuun.
Katsokaa.
- Voinko ottaa ne pois nyt? - Kyllä voitte.
Kuppi pois. Pankaa se pois.
Kädet tänne.
Joko helpottaa?
- Vaadin selityksen. - Kaikki selviää aikanaan.
Koska saan passini takaisin? Milloin saan mennä?
En tiedä sitäkään.
On nälkä. Söin viimeksi lentokoneessa.
30 tuntia sitten.
Kiitos.
Annatteko ruokaliinan, kiitos.
Haenko vielä jotain?
Ei, liika ruoka vain pahentaa aikaeroväsymystä.
Jättäkää vain omenamehu.
Kulta, saisinko vielä yhden lasin samppanjaa?
Se on jo neljäs.
Pidät lukua, ja minusta huolta.
Ja toinen lasi ihastuttavalle matkaseuralleni.
Professori Sommerfeldtille.
L-A-U-R-A Sommerfeldt.
Merci.
Juhlitaanpa.
Juhlitaan mitä?
Saammeko lasin myös tri Meierille käytävän tuolla puolen?
Olemme samaa seuruetta. Pitää lämmitellä matkaa varten.
Otan tuplaviskin, ilman jäitä.
Saako kysyä, mitä juhlistatte?
Olemme tieteellinen valtuuskunta.
Hän on Laura Sommerfeldt, urhea johtajamme. Olemme YK: n tehtävissä.
Menemme tutkimaan ekologista katastrofia. Diablo Blanco-katastrofia.
- En ole kuullutkaan. - Pian se on kaikkien tiedossa.
Tri Cavani.
Fabio.
Sano Fabio vain.
Voisinko vaihtaa paikkaa?
Kone on ikävä kyllä täynnä.
Valitan.
Hyvää yötä, professori Sommerfeldt.
Sano Laura vain.
- Mikä on paikallinen aika? - En tiedä.
- Minä voin auttaa. - Kiitoksia.
- Kuka meidät ottaa vastaan? - Helmholtz.
Hän on maatalous- ja ympäristöministeriöstä.
Hänellä on mukanaan kaksi ihmistä...
Jotka...
En saa selvää omasta käsialastani.
En tiedä, mitä olen raapustanut.
Ei kenttää.
Sama täällä.
- Pyydetään heiltä paikalliset puhelimet. - Sovelluksilleni voi tulla käyttöä.
- Kuten? - Päiväkirjani.
18. Huhtikuuta, odotushallin jonossa ulkomaalaisille.
Jono on unelias.
Se on haluton, toimeton ja pysähtynyt.
Eikö ollut aika hyvin ilmaistu?
Me tässä odottelemme...
- ja tuijottelemme. Ja meitä tuijotetaan.
Kuin olisi hitaiden katseiden MM-kisat.
Tri Meier, miksi he tuijottavat meitä?
He eivät katso pois, kun katson takaisin.
Missä matkatavarani ovat?
Omanikaan eivät ole tulleet.
Unohdin pakata hammasharjan.
Ei tullut hammasharja mukaan.
Mennään sitten vain.
Tällaista sattuu.
Kyllä he varmaan pian tulevat.
Aivan varmasti.
Missä he ovat? Kai ilmoitit tulostamme?
Toki ilmoitin.
- Katsonko kulman takaa? - Ei, kyllä he vielä tulevat.
Hei, anteeksi, että myöhästyin. Tässä ollaan. Tervetuloa!
Tervetuloa, professori Sommerfeldt.
Tri Cavani, tervetuloa.
Lienette tri Meier? Tervetuloa. Menikö matka mukavasti?
- Aikaero vain painaa. - Ymmärrän hyvin.
En esitellyt itseäni. Olen Aristidis ministeriöstä.
- Aristidis? - Niin, Aristidis.
Ministeri pahoittelee muuttuneita järjestelyitä.
Hän on jo Orurossa, ja te lähdette suoraan hänen koneellaan.
"Pahoittelemme, mutta meidän on pakko tavata teidät Orurossa myöhemmin tänään."
Kirjeessä lukee "sisäministeriö".
Eikö yhteyshenkilömme olekaan maatalous-ja ympäristöministeriöstä?
- Se on virhe. Ei siinä pitäisi niin lukea. - Virhe?
Niin, tämä on virhe.
En ollut aikonut kertoa, mutta nyt on pakko.
Ministerin tehtäviin kuuluvat myös turvallisuusasiat.
Se osoittaa hänen kasvavaa merkitystään hallituksessa.
Emme ole saaneet vielä matkatavaroitamme.
Älkää siitä huoliko. Mieheni pitävät kaikesta huolen.
He vievät teidät turvatarkastuksen läpi ilman tarkastuksia tai passeja.
Tarvitsen vain matkatavaralipukkeenne, niin kaikki viedään suoraan koneeseen.
Sehän kuulostaa hienolta.
No, mennään.
- Minun täytyy nyt jättää seuranne. - Entä matkatavarat?
- Ne ovat jo kyydissä. - Näin pian?
Tämä ei ole saksalainen lentokenttä. Olemme paljon tehokkaampia.
En minä paidoistani piittaa, vaan mittauslaitteistani.
Me hoidamme kaiken. Bon voyage!
Olkaa hyvä ja astukaa koneeseen.
Alkaa nälättää.
Pyydän anteeksi. Söin puolet.
Kiitos.
"Liikaa yhdelle, liian vähän kaikille."
Kuulostaa tutulta. Kuka niin sanoi?
Aleksanteri Suuri.
Eräänä päivänä hänen armeijansa oli kuolemassa janoon.
Eräs sotamies kulki ohi kypärä täynnä vettä.
Hän oli kerännyt sitä viikkojen ajan pisara pisaralta.
Hän antoi sen Aleksanterille, joka kaatoi sen maahan ja sanoi:
"Liikaa yhdelle, liian vähän kaikille."
Tästä ei tule helppoa.
Kunhan minulla on välineeni, ei hätää ole.
Kunhan meillä on pasta al denteä ja valkoista tryffeliä.
Ja kukkea tyttö tarjoilemassa viiniä, -
- ja viinitarhoja rinteillä, ja viinikauppiaiden iloiset maljapuheet.
- Cavani, sinä olet runoilija. - Silloin ei ole hätää.
Tulkaa ulos.
Mitä tämä on? Keitä nuo miehet ovat?
Minä en tuonne mene.
Missä ministeri on?
Olkaa hyvä ja astukaa ulos.
- Mistä on kyse? - Olette meidän suojeluksessamme.
- Keitä olette ja kuka teidät lähetti? - Minulla ei ole lupaa kertoa.
Olen professori Sommerfeld. Olemme hallituksen suojeluksessa.
- Niin? - Ja myös YK: n suojeluksessa.
Tiedän.
- Tulkaa ulos. Autot odottavat. - Entä matkatavaramme?
Näpit irti minusta. En lähde minnekään. Pysyn täällä.
- En tule mukaanne. Näpit irti! - Olette vankejani, kaikki!
Tri Meier!
Vamos!
Tri Meier, älkää panko vastaan.
Älkää panko vastaan.
Me luovutamme. Lopettakaa!
Meier?
Mennään!
Hoida hänet pois. Hoitele se paskiainen.
Näpit irti!
Tämä oli siis alkuperäinen suunnitelma?
Tavallaan kyllä.
- Miksi sieppasitte meidät? Mitä aiotte? - Kaikki selviää aikanaan.
Riippuu teistä.
Suurlähetystömme tietää meidän kadonneen.
He ovat hälytystilassa, mutta sama se. Neuvotteluja ei käydä.
Valtuuskunnan piti ottaa meidät vastaan. Sieppasitteko heidätkin?
Ei, heidät oli helppo lahjoa. En ole siitä ylpeä.
En hyväksy lahjuksia.
Tehkää palvelus. Älkää yrittäkö pelastaa välinpitämätöntä maailmaa.
Haluan tietää nimenne.
Niin kauan kuin minulla on naamio, olen nimetön.
Mutta hänen kasvonsa olen nähnyt.
Krauss, ota naamio pois. Olet kuitenkin paljastunut.
Krauss? Sanoitte olevanne Aristidis.
Täällä tosiasiat eivät paina.
- Nimenne on siis Krauss? - Sekä kyllä että ei.
- Kuinka pääsitte tänne näin pian? - Meillä on keinomme.
- Keitä ovat "me"? - "Me" olemme periaatteessa "minä".
Minä olen tämän takana.
Johdan valtuuskuntaa ja olen vastuussa sen jäsenistä.
- Missä he ovat? Ovatko he kunnossa? - Voin vakuuttaa, että ovat.
En suostu uskomaan nimettömän ja kasvottoman miehen vakuutuksiin.
Haluan nähdä heidät heti.
Toivon mukaan meidän välillämme ei pian ole enää salaisuuksia.
Arnold Meier ja Fabio Cavani ovat samassa tukikohdassa.
Kuinka tri Meier voi? Näin miestenne hakkaavan häntä.
- Hän on mustelmilla, mutta kesytetty. - Mitä tuo tarkoittaa?
Meier oli niin taistelunhaluinen, että sankaruutta oli pakko hillitä.
Krauss, näytä Sommerfeldille mitä ruokaa tulisi välttää.
Katsokaa tätä.
Älkää syökö näitä, vaikka kuinka vieraanvaraisesti tarjottaisiin.
Annoitteko näitä valtuuskunnalleni?
Vieraamme söivät ne ja sattuivat saamaan paikallisen taudin.
- Sano pois. - Ripuli.
Krauss, näytä vieraallemme majoitustilat.
Elämä pyörätuolissa ei ole aina mukavaa.
Eräänä päivänä kävelen vielä.
Tohtorit Meier ja Cavani, tulkaa ikkunaan.
- Minä teen kuolemaa. - Ette tee.
Ne olivat ne mykyt.
- Onko sinua hakattu? - On, mutta kyllä minä pärjään.
Vatsa tässä vaivaa. Ripuli helvetistä.
Suolistossani ui kokonainen parvi alkueläimiä.
Voin oikeasti kuolla.
"Jaloin paikka kuolla on paikka, jossa kuolee tappavimmin."
Tämä on kaikkien ripulien äiti.
Pitäkää huolta itsestänne. Juokaa paljon ja levätkää.
Professori Sommerfeld, kunpa voisin auttaa teitä.
Älkää juoruilko tuolla kamalalla kielellä.
Osaan huolehtia itsestäni kyllä. Anna minä hoidan tämän.
Tulkaa mukaan. Majoituksenne on viereisen pihan varrella.
Tätä tietä.
Laura, näytät kamalalta.
Huomenia, huomenia.
Hyvää huomenta.
- Tämä ruoka on turvallista. - Kiitos, Krauss.
Puolet teille, puolet minulle. Valitkaa itse.
Anteeksi, että otan molemmat, mutta minulla on nälkä.
Ette varmasti siepanneet minua vain myrkytystarkoituksissa.
Emme suinkaan. Hyvä, että syötte.
Haluan tavata Meierin ja Cavanin.
Ei hätää. He ovat kunniavieraitani.
Miksi pidätte minua panttivankina? Rahan vuoksiko?
Otetaan yhteyttä viranomaisiin ja neuvotellaan.
Ei.
Olette joko salaisesta palvelusta tai hallituksen tukemia...
Emme ole, eikä meillä ole yhteyksiä CIA: han tai muuallekaan.
Keitä sitten olette?
Odotin teiltä enemmän, professori.
Matt Riley.
Konsortion toimitusjohtaja.
Konsortio on olemassa juridisena yksikkönä vain tänään.
Opportunististen sveitsiläisten myytyä enemmistönsä -
- painuivat kiinalaiset, amerikkalaiset ja eteläkorealaiset juoksuhautoihin -
- ja muuttuivat näkymättömiksi, vaikka kulisseissa vielä ovatkin.
He ovat kaikki vastuussa Diablo Blancon katastrofista.
Katastrofi oli jo alkanut, kun nousin johtoon, -
- mutta tunnen silti vastuuta.
Mutta ei se ollut yksittäistapaus. Sitä jatkui vuosikymmenet.
Meillä on mittauksia, tietoa ja tilastoja 70-luvulta saakka.
Tietoa, tilastoja.
- Minä näen sen toiselta kantilta. - PR.
Älkää vähätelkö itseänne. En aio suostua puhumaan tästä.
Koska yritätte salata suuren salaliiton.
Naurettavaa.
Ei ole todellisuutta.
On vain eri näkemyksiä ja käsityksiä todellisuudesta.
Kaikki kollektiivinen ahdistus luo salaliittoteorioita.
Tietoni ovat todellisia. Katastrofi on olemassa.
Niin, ja 3 miljoonaa amerikkalaista väittää tavanneensa ufoja.
Heistä 300000 on naisia, jotka väittävät, -
- että heidät siepattiin ja joukkoraiskattiin.
Kysyn kaksi kysymystä.
Yksi: Miksi kaikki nämä naiset ovat yli 150-kiloisia?
Kaksi: Miksi emme ole kuulleet siepatuista naisista Etiopiassa?
Totta kai Diablo Blancon katastrofi on totta.
Eikä se ole tilastotiedettä. Se leviää.
Valtuuskuntani lähetettiin arvioimaan, millä vauhdilla. Ja julkistamaan tulokset.
Estätte sen vangitsemalla minut.
Olen valmis vastaamaan seurauksista -
- ja menemään jopa vankilaan tekojeni takia.
Minä vaadin vapautusta.
Älkää painostako minua. Tässä voi käydä huonosti molemmille.
Haluatteko marttyyriksi?
Olen Laura Sommerfeld. Minut on siepattu.
Olin autossa ainakin kaksi tai kolme tuntia.
En tiedä olinpaikkaani.
Mutta suostun heidän peliinsä selvittääkseni Rileyn tarkoitusperät.
Tämä kiinnostava yksilö, McMurphy, osaa puhua.
Mitä se sanoi?
"Muista Luojasi nuoruuden päivinäsi."
Tiedättekö Nostradamuksen mietteet puhuvista linnuista?
En ole lukenut Nostradamusta.
Hän ennusti jotain, mikä voi tänään kuulostaa sci-filtä.
"Kotieläimet oppivat puhumaan ihmisen kanssa."
"Ne mahdollistavat elämän planeetan ulkopuolella."
"Uusi tyranni levittää pelkoa tulevista tapahtumista."
Datan ja analyysin hallitsema maailma ei piittaa renessanssin ennustuksista.
Haluan tietää Meierin ja Cavanin voinnin.
Eivät ennustukset minua niinkään kiehdo, -
- vaan niiden alkuperä. Ovatko ne tosiaan totta?
Onko mahdollista, että ympärillämme on jotain, mitä emme voi nähdä?
Jota datanne ei voi analysoida.
Ja jonka voivat ilmaista vain profeetat ja linnut.
Se sanoo tuon mitä merkillisimmillä hetkillä.
"Muista Luojasi nuoruudenpäivinäsi, -"
- ennen kuin koittavat pahan päivät ja vuodet, -
- joista lausut:
"'En pitänyt niitä mieluisina.'"
Saarnaaja.
Oletteko opiskellut biologian kehitystä Tübingenissa?
Tein töitä malliorganismien, kuten seeprakalojen, banaanikärpästen-
- ja erään kaalinsukuisen krassin parissa. - Kiintoisaa.
Kehitystä edistävät geenit toimivat samalla tavalla organismeissa, -
- oli kyse sitten kärpäsistä, ihmisistä tai krassista.
Ja nyt olette Max Planck-instituutissa Münchenissä?
Käytännössä kyllä.
Täällä saatte palata biokemian pariin.
Välillä on otettava askel taaksepäin.
Ette vaikuta kovinkaan ilahtuneelta.
Elämänne vaikuttaa havaintojeni mukaan onnelliselta.
On joku, jonka tulevaisuudesta huolehtia.
Mitä te tiedätte elämästäni?
Eikö teitä ole siunattu kauniilla 8-vuotiaalla tyttärellä?
Anteeksi. Olen kömpelö typerys.
Olette kohdellut minua ja kollegoitani kömpelösti.
Totta kyllä, mutta sitä en pyydä anteeksi.
Olen luopunut osasta itseäni, mutten siitä.
Kuinka Meier ja Cavani voivat?
Jos olette tehnyt heille pahaa, joudutte kansainväliseen tuomioistuimeen -
- ja kärsitte pitkän rangaistuksen.
Mennäänkö viimeinkin asiaan?
- Näenkö oikein? Te kävelette. - Niin kävelen.
- Onko tämä ihme? - Istun vain ollessani väsynyt elämään.
Hoidetaan homma jo loppuun. On totuuden hetki.
Ei koko totuuden.
Mutta sen hetken tullessa kaikki riippuu professori Sommerfeldtista.
Ja ajasta.
Paljonko aikaa on?
"Totuus on ajan ainut tytär."
Ilmassa leijuu uhka.
Onneksi datani vie ajatukset muualle.
Rileyssa on jotain outoa ja potentiaalisen vaarallista.
Hänet täytyy pitää puhetuulella.
Meillä on paljon asiakirjoja oikeusprosesseista eläimiä vastaan.
Tässä.
"Emakko tuomittiin kuolemaan sylivauvan tappamisesta ja syömisestä."
Se poltettiin roviolla.
Entä tämä salamanteri?
Salamanterin uskottiin syntyneen tulessa ja olevan siten paholaisen kumppani.
Tässä lukee:
"Salamanteri puhdistettiin vihkivedellä ja poltettiin sitten."
Minut on tarkoitettu toiseen elämään.
Katsokaa tätä hopealieriötä.
Se on anamorfista taidetta.
Ja tässä on laskeutuminen ristiltä.
Tältä tilanteenne itsestänne näyttää. Epäselvä, vääristynyt.
Mutta jos otatte askeleen taakse, kaikki loksahtaa kohdalleen.
Kaikki on taas järkevää.
Se on minun mielipiteeni. Kaikki riippuu näkökannasta.
Tuo kuulostaa banaalilta, kuin...
Kuin mikä? Kestän kyllä kritiikin.
En halua olla alentuva, mutta kuulostaa pseudoväittämältä, -
- kuten että kaikilla afrikkalaisilla on rytmi veressä.
Kumarran teille.
Saanko selittää tarkemmin, mitä tarkoitin näkemyksillä?
Toki.
Olen koko elämäni halunnut nähdä tämän omin silmin.
Missä tämä pylväskäytävä on?
Roomassa. Santissima Trinitàn luostarissa.
Katsokaa tätä käytävää.
Aivan normaali. Pyhimys istuu puun alla.
Mutta mitä lähemmäs tullaan, -
- sitä käsittämättömämmiksi muodot muuttuvat.
Kunnes...
Katsokaa.
Pyhimyksen kaavun laskoksista tulee tämä aukea maisema.
Pidemmistä laskoksista tulee Messinan salmi, -
- jonka pyhimys tahtoi ylittää, mutta laivuri ei suostunut.
Niinhän heitti kaapunsa veteen ja matkasi sen päällä Sisiliaan.
Miettikää, millaista olisi kävellä tätä käytävää.
Olen aina unelmoinut siitä.
Totuus on, etten halua enää olla konsortion toimitusjohtaja.
Tai minkään muunkaan.
Siksi asun täällä. Tämä on eri elämä.
Yritän keskittyä siihen, kuka todella olen.
Olisin tarjonnut teille tämän huoneen, mutten voinut.
Miksi?
Sata vuotta sitten tässä sängyssä kuoli tasavallan presidentti, -
- ja se on säilytettävä tässä kunnossa ikuisesti.
Täällä on paljon vanhoja esineitä.
Saanko puhua suoraan?
Mitä oikein haluatte minusta?
Minä tavallaan pidän teistä.
- Minusta ihmisenä? - Ei.
Naisena?
Olette kovin viehättävä, mutta tämä menee senkin tuolle puolen.
Käyttäydyn kaikkitietävästi, mutta saanhan kysyä tyttärestänne taas.
Ymmärrän, ellette halua vastata.
Otin tämän tehtävän vastaan vain hänen vuokseen.
Kuinka niin?
Halusin ohjata ajatukseni muualle ja omistautua jollekin muulle.
Oli pakko saada tehtävä kentällä.
Saatte minut uteliaaksi.
Tyttäreni ei ole ollut luonani neljään vuoteen.
Missä hän on?
Marokossa.
- Marokossa? - Niin.
Biologisen isänsä luona.
Tiedän, että ette ole ollut koskaan naimisissa.
Isä vei hänet takaisin omaan maahansa.
Ja kieltäytyy palauttamasta häntä.
Nostin kanteen, mutta Marokon oikeusjärjestelmä jauhaa hitaasti.
Sepä ikävä kuulla.
Lapsien hankkiminen on tragedian houkuttelemista.
Onko teillä lapsia?
Pelkäättekö jotain?
- Vaikutanko siltä? - Ei, anteeksi.
Poikasena olin usein peloissani.
Pelottomat lapset ovat pelottavia.
Pieni poika, joka ei pelkää, ei ole enää pikkupoika.
Minä pelkäsin pimeää.
Mutta isoäitini sanoi jotain, mikä jäi iäksi mieleeni.
"Kyllä pimeää saa pelätä."
"Mutta elämän pahin tragedia on se, että ihmiset pelkäävät valoa."
Hakekaa laukkunne.
- Minne menemme? - Hakekaa se heti.
- Vaadin saada tietää määränpäämme. - Autoon.
En ilman kollegoitani. Missä he ovat?
Älkää nyt nolatko minua.
- Mitä heille on tapahtunut? - He ovat turvassa.
- Entä minä? - Te ette ole.
Vaikka olenkin vankinne...
Olen ihan yhtä lailla vanki. Omien suunnitelmieni vanki.
Enää ei ole paluuta.
Missä oikein olemme?
Kivenheiton päässä paikasta, jonne teitte pitkän matkan sen nähdäksenne.
Diablo Blanco-järvi.
Vaikka nämä junat hylättiin tänne sata vuotta sitten, -
- on aika siirtänyt ne jonnekin, ehkä jopa tulevaisuuteen.
Voiko science fiction mennä myös taaksepäin?
Kyllä vain.
Näillä junilla ei ollut tarkoitusta. Ei kuljetettavaa, ei määränpäätä.
Varmaan avaruusolioiden jättämiä.
- Saanko ottaa kuvan? - Kunhan mieheni eivät ole siinä.
- Äkkiä. Pitää jatkaa matkaa. - Mutta rautatiet...
Ovat järjettömiä. Ei mikään paikka ole toista kummempi.
Tuo on Uturuncu. On tärkeää, että näitte sen.
- Uturuncu, uinuva tulivuori. - Tiedän tutkimusalanne.
Mutta nyt on tekeillä jotain suurempaa kuin Diablo Blanco-katastrofi.
Koko alue Uturuncun ympärillä, tuhannet neliökilometrit, -
- ovat kohoamassa.
Tulivuori itse kohoaa vauhdilla, jollaista ei ole ennen mitattu.
Niin nopeasti, että maa järisee jatkuvasti.
- Mitä siitä voi seurata? - Pitäisi kysyä, kuinka nopeasti seuraa.
Ehkä 200000 vuoden päästä, ehkä 20000 vuoden, -
- tai sitten 20 vuoden.
Se ei kosketa vain paikallisväestöä.
Kun Uturuncu purkaantuu, koko planeetta pimenee vuosikymmeniksi.
Aivan sama asuuko Pohjoisnavalla, Himalajalla vai Australiassa.
Lajimme tulee katoamaan.
Minua huolestuttaa enemmän, mitä olemme luoneet täällä nyt.
Valtava suola-aavikko, joka leviää nopeasti.
Samoin.
Mutta sitäkin pahempaa voi olla pinnan alla kytevä tuli.
On varauduttava molempiin.
Suolaan ja tuleen.
Siinä heräilevä hirviö.
Piakkoin jokainen ihminen tulee tuntemaan nimen Uturuncu.
Uturuncu.
Tämä oli tavoitteeni. Tuoda teidät tänne.
Mutta juuri tännehän olin kollegoideni kanssa tulossa.
Miksi nämä toimenpiteet?
Minulla oli heikko käsitys tämän laajuudesta. Vain lukuja.
Hälyttävintä on sen laajeneminen. Lähes 2000 neliökilometriä vuodessa.
Jos se jatkaa kasvuaan, koko manner on vielä suolan peitossa.
Uskoakseni se voi kattaa koko planeetan maa-alueet.
- Science fictionia. - Minusta on kiva ajatella niin.
Tämä on ihanteellinen laskeutumispaikka avaruusolioille.
Mikään paikka planeetalla ei ole näin tasainen ja laaja.
Jopa satelliittimme käyttävät sitä laskeakseen etäisyyden maahan.
Tämä on Incahuasin saari.
Olen nähnyt sen kartalla.
Ajattelin maailman saavan nähdä alueen laajuuden, -
- jos kokisitte jotain uutta.
Mitä tarkoitatte?
Mitä he tekevät?
- Anna mennä. - Pysähtykää!
Ovi auki!
Ette voi jättää minua tänne.
Odottakaa! Täällä on lapsia.
Oletteko aivan järjiltänne?
Jätitte lapsetkin!
Mitä minä heidän kanssaan teen?
Keitä te olette?
Tiedättekö, miksi olemme täällä?
Keitä te olette?
Tunnetteko nuo miehet? Tunnetteko Rileyn?
Oletteko olleet täällä ennen? Tunnetteko tämän paikan?
Näetkö minua?
Ymmärrätkö minua?
Ymmärrätkö?
Kuka sinä olet?
Minä olen Laura. Laura.
Entä sinä?
Laura.
- Sinun nimesi... - Huáscar.
- Huáscar?
Entä toinen poika?
Onko hän veljesi?
Laura. Mikä sinun nimesi on?
Atahualpa.
Atahualpa?
Huáscar, Laura.
Oletteko veljiä?
Huáscar ja Atahualpa, kuninkaalliset inkaveljekset.
Oletteko käyneet täällä ennen?
Tunnetteko saaren?
Tunnetteko sen?
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän, kahdeksan.
Tämän enempää vettä ei ole.
Yksi, kaksi.
Kolme, neljä.
Viisi, kuusi.
Seitsemän, kahdeksan.
Pusaq. Kahdeksan.
Tule.
Sipuli.
Sinun kielelläsi?
Tykkäätkö sipulista?
Entä nyt?
Mitä nyt teemme?
Pitää rakentaa leiri.
Tehdään tämä yhdessä.
Auttakaa minua.
Käärikää se auki. Hyvä.
Ja nyt levitetään.
Oikein hyvä.
Ja yksi, kaksi, kolme.
Anna kätesi.
Pidä tätä. Pidä se paikallaan.
Hyvä poika.
Hyvin tehty.
Kiitos. Tarvitsen sinunkin apuasi.
Tule tänne.
Atahualpa, pitele sitä.
Ole siinä.
Tässä näin.
Pysy tässä, älä liiku.
Nyt se on hyvä.
Älkää liikkuko.
Hyvin tehty.
Olkaa aloillanne.
No niin.
Tämä on nyt kotimme.
Meillä on ruokaa noin viikoksi.
Vesitilanne huolestuttaa.
Suola imee kaiken kosteuden.
On vilttejä, vessapaperia, keittiövälineitä ja retkikeitin.
Olemme ansassa täällä, laajan suola-aavikon keskellä.
Ei aitoja tai lukittuja ovia.
Saarelta pääsy on mahdotonta.
Toiselle rannalle pääsy merkitsisi kolmen päivän patikkaa.
No niin, riisiä.
Arrus.
Miksi te sanotte sitä?
Sal.
Maistuisiko riisi?
Ja kuivattu kala.
Osasit oikein hienosti.
Noin.
- Laura? - Niin?
Pidänkö kättä ojennettuna?
Tämä on taikaa.
Magneetti.
Mahtavaa.
Yö oli olosuhteisiin nähden hyvä.
Toinen pojista puhui unissaan.
Miksi olemme täällä?
Miksi Riley tekee tämän meille?
Kuinka me kestämme?
Onko hyvää?
On.
Minä pyyhin.
Pidätkö tästä?
Tule tänne.
Eikö ole ihanaa?
Tykkäätkö?
Tuntuuko hyvältä?
Paras säästää vettä juotavaksi.
Kas tässä.
Atahualpa!
Huáscar!
Pysy siinä, Atahualpa.
Pysy siinä.
Mitä sinä teet?
Sinun pitäisi pitää veljeäsi kädestä.
Kaikki hyvin? Anna käsi.
Mennään.
Hyvä, nyt pitkä askel.
Kuuletteko jotain?
Uturuncu.
Minä kuulen jotain.
Hyvin kaukana, heikkoa jyminää.
Suolajärvi toimii kuin valtava rumpukalvo.
Makaammeko allamme leviävän tulen päällä?
En enää kaipaa tieteellisiä laitteitani.
Suolajärvi muuttaa tapaani nähdä asioita.
Ympärilläni on viivojen labyrintti, jota en ymmärrä.
Kuin vieras planeetta.
Tämä ei ole vieras maailma.
Kunpa pojat näkisivät saman kuin minä.
Jos ojentaisin käteni, voisin poimia tähtiä.
Yksi.
Laura.
Kuusi.
Tässä.
Kuusi.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi.
Huáscar.
Kuusi.
Tunnustele.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Tässä. Neljä.
Yksi, kaksi, kolme...
Hän keksi omasta päästään.
- Atahualpa. - Keksit sen itse.
Fuskasitko sinä?
Joudut palaamaan.
Neljä.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Huáscar.
Huk, iskay.
Huáscar, mitä sinä teit?
Onko sinusta kiva fuskata?
Huk, iskay, kimsa, tawa.
Tawa.
Huk, iskay, kimsa, tawa, pichqa.
- Onneksi olkoon. - Laura, sinä hävisit.
Sinä hävisit.
Tulkaas, senkin huijarit.
Kaksi pientä huijaria.
Näin teidän fuskaavan.
Huijaatteko te Lauraa? Huijaatte Lauraa koko ajan.
Te fuskasitte.
Sinä fuskasit.
En voi uskoa, että on jo tiistai.
Aika on menettänyt merkityksensä.
Olen täällä ansassa kahden sokean pojan kanssa.
Aiempi elämä on melkein kokonaan kadonnut.
Tunnen muuttuvani, mutten tiedä miten.
Tässä.
Entä jos kukaan ei tule pelastamaan?
Mitä sanon pojille veden loppuessa?
He ovat täysin tietämättömiä vaarasta.
Mitä sinä teet? Vettä on vain vähän jäljellä.
Mitä sinä teit?
Anteeksi.
Anteeksi, pojat.
Anteeksi.
Laura, kuuntele.
En kuule mitään.
Pojat, täällä ollaan.
Olen täällä. Tulkaa, pojat.
Hei, isä.
Isä.
Tulkaa lähemmäs.
Kuulutte nyt perheeseen, niin sanotusti.
Oletteko oikeasti tosissanne?
Hauska nähdä taas, tri Sommerfeld.
Samoin, Krauss.
Haluan selityksen.
Sopiihan se.
- Ja anteeksipyynnön. - Kieltäydyn.
- Minä vaadin. - Hyväksyn sen, että joudun vankilaan.
Kuinka sieppaamanne ja myrkyttämänne matkatoverini voivat?
He ovat hyvissä voimissa.
- Professori. - Luojan kiitos.
Cavanin kohdalla on kyllä yksi ongelma.
Hän on käynyt kalpeaksi ja kaipaisi solariumia.
Nämä ovat minun poikiani.
Äiti kuoli pian synnytettyään nuoremman, Atahualpan.
Hän kuoli ympäristömyrkkyihin.
Hän oli kotoisin Colchanista.
Pojat ovat nyt minun.
Adoptoin heidät äidin kuoltua.
Kolmen vuoden sisällä he menettävät näkönsä täysin.
Hallitukset eivät piittaa sokeista lapsista.
Miten tämä liittyy raporttiini Diablo Blancosta?
Tämä on ihmisen luoma katastrofi.
Tietenkin on.
Anna minä jatkan.
Olen toimitusjohtaja konsortiossa, joka on vastuussa kaikesta tästä.
Myrkyistä ja järven kuivumisesta.
Koko maiseman muuttumisesta suolajärveksi.
Epäonnistunut, "loistelias" kastelujärjestelmä, -
- joka muutti kahden joen uomaa.
Molemmat ovat nyt avun tuolla puolen.
Ja suola vain leviää.
Täällä oli kalaa vielä pari vuosikymmentä sitten.
Veneitä ja kalastajia. Eikö olekin vaikea kuvitella?
Olin valmis raportoimaan siitä. Miksi sieppasitte minut?
Halusin raportin YK: lle sisältävän muutakin -
- kuin tieteellistä dataa, käyriä ja sieluttomia tilastoja.
Erilainen raportti.
Raportti järvestä, joka on niin myrkyllinen, -
- että sen rannalla kasvaneet pojat tulivat sokeiksi.
He eivät enää pian näe maailmaa.
Ja nyt, ennen kuin luovutan itseni viranomaisille...
Haluan tehdä kaksi asiaa.
Tämä on ensimmäinen:
Numero yksi.
Saanko sanoa sinua Lauraksi?
Totta kai.
Tuo minulle tablettisi, -
- lelu ja lusikka.
Tablettini, lelu ja lusikka?
Niin.
Selvä.
Laura, askel vasemmalle. Vähän vielä. Hyvä.
Pidä käsiä ylhäällä. Kyynärpäät lantiota vasten.
- Näinkö? - Ja kämmenet ylöspäin.
Yksi, kaksi, kolme.
Nyt kumarru.
Ole aloillasi.
Täydellistä.
Laura, vähän vasemmalle. Siinä on hyvä. Jalkaa ylös.
Hyvä. Huutakaa!
Nämä kuvat pitävät minulle seuraa vankilassa.
Siksi halusin ne.
Ja tässä on se toinen asia.
- Minulleko? - Niin.
Lippu Roomaan. Ensimmäinen luokka?
Unohditko Santissima Trinitàn?
Pyhimys puun alla?
Niin.
Entä jos et ilmoittaudu poliisille?
Jään kiinni kuitenkin.
Pakene mieluummin Roomaan.
Sinne minäkin varmaan menen.
En tiedä, mitä sanoa.
Mitä siinä seisot? Varaa itsellesi lippu.
Minä jotenkin aavistelin tätä. Juhlitaanpa samppanjalla.
Nyt puuttuu vain kaukaisen galaksin astronautteja, -
- jotka ovat matkanneet vuosisatoja avaruuden pimeyden halki.
He näkevät tämän valkoisen taivaan allaan ja sukeltavat aluksellaan alas -
- suolapilven ympäröimänä.
Mahtavaa, mutta kuinka houkuttelemme heidät tänne?
Tarvitaan jonkinlainen satelliittilähetys.
Höpsis. Samppanja on syöttinä.
Suomennos: Sami Siitojoki